1763-ban
Mangra király került Burma trónjára.
Első dolga volt, hogy birodalmában lázongó tartományokat leverje.
Ayutthaya segítette ezeket a városállamokat, szítva a lázadásukat.
Ezen okból más államok is megpróbáltak kiszakadni Burmából.
Így Mangra király úgy döntött, csapást mér Ayutthayára, Sziám fővárosára. (Sziám-ma Thaiföld)
1765-ben a király hatalmas hadsereget küldött Ayutthaya ellen, két irányból támadva.
<Mangmahanoratha 100 ezres seregével nyugatról támadott Sziámra.>
Egy másik sereg, Naymeo főparancsnoksága alatt, északról masírozott Sziám ellen.
BANG RAJAN
Naymeo csapatai nem értek oda Ayutthayához a kitűzött időpontra, hogy együtt támadjanak.
Egy kicsiny, vidéki falunál feltartóztatták őket.
A falu lakóira katonák áradata támadt.
De, a rossz esélyek ellenére, a falusiak újra és újra visszaverték a támadókat.
Naymeo egy tábornokot küldött ellenük, nagy létszámú csapatokkal,
de minden alkalommal veszítettek.
A falusi sziámiak bátorsága legendává vált,
és híre elterjedt a birodalomban. Ez az ő történetük.
Biztos vagy benne, Taen? A burmaiak erre vonulnak át?
Mit aggódtok?
Mindig legyőztük őket, amikor csak jöttek. Ezúttal is legyőzzük.
Itt várjatok meg.
Ti velem jöttök!
Menjünk!
Rajta! Támadás!
Mindet öljétek meg!
Gyertek velem!
Rajta!
A tábornok megsebesült!
Visszavonulás! Visszavonulás!
Élelem...
Taen. Egy teljes burmai zászlóalj táborozik az erdőben.
Siessetek! Egyetek gyorsan!
A tábornok rossz állapotban van. Nem kellene elvonulnunk?
Tábornok! Tábornok!
- Taen! - Taen!
Taen megsebesült!
Chorb! Ming! Hívjátok az apátot! Gyorsan!
Atyám!
Köszönöm. Hú... Úgy tűnik, ahhoz is segítség kell, hogy talpra álljak.
Ne beszélj ilyeneket, Taen!
Bang Rajan gyenge, ha sebesült a vezére.
A falunak más, erős valakit kell találnia, aki a helyembe lép.
Van valaki. Szenvedélyesen gyűlöli a burmaiakat.
Nem fél a haláltól.
A Nang Buat hegyi faluból származik.
Ki az? Mutasd magad!
Ti meg ki a fene vagytok? Nem burmaiak vagytok.
Nem tudod, mennyire veszélyes itt lenni?
Bang Rajanból jöttünk. Chan Nuat-Kheót keressük.
Én vagyok az. Mit akartok?
Azt szeretnénk, ha te lennél Bang Rajan harcosainak vezetője.
Nézzétek ezt!
Szekérnyomok. Na és?
Látjátok, mennyire mély? Burmai társzekerek.
Ágyúkat szállítanak a Prasop csatornán át, Ayutthaya ellen.
Az elébb látott holttestek a burmai utóvéd katonái.
A falutok napról napra nagyobb.
Tartok tőle, egy napon a burmaiak ellenetek fordítják az ágyúkat.
Chan bajusza akkora, mint a bivaly szarva,
neki is annyi esze van csak, mint a bivalynak.
A hízelgésük nem fedi a valót.
De ezek a falusiak mindig lelkesednek azért, ami új.
Valószínűleg a kutyaszart látják, és aranynak nevezik.
Örülök, hogy itt látlak.
Én is. Jó itt lenni.
Tessék. Az apát által megáldott szövet. Szerencsét hoz. Vedd el!
Szeretnék találkozni az apáttal.
Én is. Menjünk! Taen házánál találkozunk.
Menjünk!
Hé!
Mit tegyek,
hogy egy kissé jobban tiszteljenek?
Huh...
Nézd meg magad!
Részeg disznó.
Chan. Hogy vagy?
Harcra készen, szentatyám.
Nem gondoltam, hogy valaha elhagyod Nang Buat hegyét.
Egyszer régen, arra kértelek, gyere a dzsungelbe élni. Elutasítottad.
Éljek a dzsungelben?
Mi lenne a falusiakkal? A gyerekekkel?
Azt akarnád, hagyjam el őket?
Milyen az itteni templom? Olyan jó, mint a Nang Buat-i?
Az én feladatom a prédikálás és a tanítás. Ennyi megteszi.
Hogy vagy, apám?
Jól vagyok.
És te, kis növendék? Rég láttalak.
Háború van, de én nem vagyok beteg vagy sebesült, hát azt hiszem, jól vagyok.
Ki vett rá, hogy szerzetes növendék legyél?
Az apát bátorított.
Oly messzire kerültél el, hogy azt sem tudtuk, mi van veled.
És az apát azt mondta, legyél bárhol is, az ima által segíthetlek.
Áldásom rád.
Édesanyád nagyon büszke lenne rád. Nyugodjon békében!
Taen! Ő Chan.
Taen, nem kellett volna idejönnöd.
Hozzád készültem, miután beszéltem az apáttal.
Chan, valamit el kell mondanom nektek.
Az apát előtt akarok szólni,
Buddha, meg mindenki előtt, a templomban.
Az apát sokat beszélt nekem rólad,
hogy tehetséges ember vagy.
Úgy tűnik, a falunak most nincs erős vezetője.
Különösen most, hogy megsebesültem,
a falunak hiányzik egy jó vezér.
Chan, vezetnéd Bang Rajant?
Mi csak portyázók vagyunk.
De ha úgy vélitek, alkalmas vagyok rá, nem utasítom el.
Te döntesz arról, hová helyezzük el az embereinket.
Itt kezdődik a falu védfala. Ez a tábor hátulsó része.
Van egy kanyargós csatorna, ami védőgátként szolgál.
Valahányszor a burmaiak támadtak, itt képtelenek voltak átjutni.
Itt nehéz átjuttatni egy sereget.
Jó harcos.
Részeges, mégis kiválóan képzett.
Mindig kiszökik és ilyen burmai páncélokkal jön vissza.
Vigyétek vissza a táborba!
Mi a véleményed Chan ötletéről, hogy a dzsungelban éljünk?
Őt nem aggasztja a felesége és a gyermekei sorsa?
Vagy már elpusztult a családja?
Miért érdekel ennyire Chan?
Csak ketten vagyunk itt,
és te érdekesebb vagy mindenkinél.
Bua!
Bua, kedvesem!
Láttam már ezeket a burmai ágyúnyomokat.
Taennel már megbeszéltem. Úgy véljük, nekünk is kellenének ágyúk.
Hivatalos kérvényt írtam, fegyvereket kértem. Kell valaki, aki elviszi Ayutthayába.
Induljunk!
Itt várjatok meg.
Jönnek!
Itt vannak! Itt vannak!
Meddig kell még várnunk?
Hát, ez az.
Ennivalót?
Köszönöm.
Az ország felső részéből a legtöbben elmenekülnek és idejönnek.
De ti, úgy néz ki, szembeszálltok a burmai hadsereggel.
Ki a fenének képzelitek ti, Bang Rajan-beliek, magatokat?
Az az igazság, hogy mi nem Bang Rajanból vagyunk.
Eredetileg Ban Sri Bua Thong-ban éltünk.
Földet műveltünk és vadásztunk, békében éltünk, ahogy egyszerű emberekhez illik.
Hé! A munkára figyelj és nem esik bajod!
Úgy mondják, egy átlagos ünnepségen nem kellene vért ontani.
- Gyorsan, tisztítsd meg! - Mi bajod van?
Mostanában nem vagy a régi.
Hé! Mi tart Taeng-Onn-nak ilyen sokáig?
- Aú! Eressz el! - Elviszlek a nagyi elé.
Hé, ebből elég! Taeng-Onn, ereszd el!
Letéped a fülét.
Hú, mekkora vaddisznó!
Biztos Inn ejtette el, igaz?
Nem. Meuang volt.
Ha jobban megnézzük, nem is olyan nagy. Egy adag curry-hez sem elég.
Meuang, te nem igazán vagy jó vadász, ugye?
Mondd meg az igazat! Nem te lőtted le a vaddisznót, igaz?
Nos? Nincs mit mondanod?
Vagy, csak elfelejtettél fogat mosni?
Beszélj csak amit akarsz!
De egy napon az én kardom fog védelmezni téged.
Hé! Som!
Som! Eltávozást kaptál?
Nem. Elszöktem. Ezt a hármat magammal hoztam.
Visszajöttem a fiam szerzetesi felszentelésére.
Anyának ne mondd meg. Nagy perpatvart csinálna miatta.
Juk! Chaem!
Juk, hazajött az édesapád!
Apa!
Fuss, anya, fuss!
Ne!
Eressz el! Eressz el!
Inn! Segíts! Eressz el!
Hé! Meuang...
Ezután Bang Rajan lakói meghívták a túlélőket,
hogy velük éljenek és menedéket találjanak a faluban.
A burmaiak elleni gyűlöletünk egységbe fogott minket.
Napról napra nőtt a létszámunk.
Tudtuk, el nem menekülhetünk. Együtt nézünk szembe a burmaiakkal.
Akkoriban ismertem meg egy bolond, részeges alakot,
akit Tong-Menn-nek hívtak.
Még a szerzetesek is fegyvert fogtak.
A helyi templom hamarosan kiürült.
Talán a templomban kellene kezdenünk.
Hé! Ne szúrd le!
A kedvemért kíméljétek meg az életét.
De atyám, ez burmai.
A burmaiak is emberek, úgy, mint ti, ugye?
Ugyanúgy ismerik a fájdalmat, mint ti.
Nem fogadhatom meg a tanácsát, szentatyám.
Hová valósiak vagytok?
Bang Rajanból jöttünk.
Azért, hogy meghívjuk önt a templomunkba.
Hogy a szellemi vezetőnk legyen.
Így csatlakozott Thammachote, a megbecsült szerzetes, Bang Rajan lakóihoz.
A falusiak benne megtalálták az akaratot, szellemet és ihletet,
ami a győzelmeikhez kellett a harcukban.
Szóval minden harcban a megszentelt szövetet viseled?
Úgy van.
Mit kell tennem, hogy nekem is jusson belőle?
Önök nagyon kedvesek hozzánk és nekünk nincs mivel viszonoznunk.
Ha szeretné a szövetet, kérem, vegye át!
Igazán? Csakugyan nekem adod?
Megszületett a döntés, uram?
Hosszú, egészséges életet!
A következő felajánlásnál magának is tartson meg az élelemből.
És a fiának. Ő hogy van?
Meghalt. Ezért ajánlom fel az ételt.
Talán a halála után jóllakhat.
Taen. Megéleznéd a kardomat?
Persze.
Várj egy percet!
Ki baltája ez? Hatalmas.
Tong-Menn-é. Már attól megfájdul a karom, ha ránézek.
Tong-Menn, a részeges? Egyébként, miféle ember?
Én is feltettem magamnak ezt a kérdést. Még mindig nem tudom a választ.
Csak annyit tudok róla, hogy egy szekéren érkezett, részegen, mint a disznó.
És azóta sem józanodott ki.
Tong-Menn!
Itt vannak a baltáid.
Kiválóan bánsz velük. Miért nem tanítod meg a használatukra a falusiakat?
Nem vagyok én oktató.
Miért kellene megtanítanom? Végül úgyis mind meghalunk.
Részeges disznó. És disznó módra beszél.
Hé! Mit mondtál?
Ha halálra iszod magad,
mire leszel jó, amikor a burmaiak jönnek?
Chan! Visszatértek Ayutthayából.
Ayutthaya nem adott nekünk ágyúkat.
Nem hajlandók segíteni. Nem adtak semmit.
Attól félnek, ha Bang Rajan elesik, a burmaiaknak még több ágyújuk lesz.
Hát... Ti mindent megtettetek.
Nos, ha így van, egyedül vagyunk,
sokkal inkább, mint előtte.
Úgy gondolom, figyelőállásokat kellene építeni a fákra.
Napi 24 órás őrséggel bennük.
Olyan lenne, mintha megnövelnénk a védőfalakat.
Több időnk lesz a felkészülésre, amikor jönnek.
Ostoba ötlet.
Mire várunk? Jobb, ha mi támadunk,
minthogy ülünk és várjuk őket.
Egyetértek.
Azt se tudod, mit beszélsz.
A figyelőállásokkal nagyobb biztonságban leszünk.
Meg fogjátok látni, ez biztos.
Ezt a helyet bízd rám.
Inn! Ne menj!
Meghalsz, mind meghaltok!
Biang!
Nem maradok itt tovább!
Eresszetek el!
Biang, nyugodj meg!
Nyugodj meg! Inn van itt, a barátod. Életben vagyok. Semmi baj.
De meg fogsz halni! Nem engedem itt pusztulni a családomat!
Elköltözöm valahová máshová..
Nem érted? Jönnek a burmaiak!
Siess, Taeng-Onn!
Az apát adta ezt az orvosságot. Azt mondta, ettől hamarosan jobban lesz.
Ne aggódj, Mali!
Napok óta arról beszél, hogy elmenekül Ayutthayába.
Ha megteszi, vele kell mennem.
Nem hagyhatom magára.
Kapukat kinyitni!
Te vagy az, Chan?
Gyere be! Egyél és igyál valamit.
Nem ébresztettelek fel?
Pár napja nem alszom éjszakánként.
Régebben én voltam őrségen, mint most te.
Chan, aznap, amikor arról beszéltél, hogy ágyúkat kérsz Ayutthayából,
örültem, hogy ilyen jó vezetőnk van, mint te.
Sőt, arról álmodoztam,
hogy ágyúkkal tüzelek azokra az átkozott burmaiakra.
Bárcsak meglennének az ágyúk! Sokkal könnyebb dolgunk lenne.
Azt hiszem, keményebbnek kell lennem a falusiakkal.
Mit szólsz hozzá?
Én tettelek meg parancsnokká.
Tedd, amit tenned kell.
Állj!
Hoztunk néhány takarót az útra.
Legyen biztonságos utatok!
Amikor legközelebb találkozunk, a fiatok már nagy lesz.
Köszönöm. Jó barátok vagytok.
Sok szerencsét!
Taeng-Onn. Megijesztettél.
Miért követsz engem?
Előbb ígérd meg, hogy senkinek sem mondod el!
Megígérem.
Azt akarom, taníts meg harcolni!
Úgy tudtam, szerinted nem bánok jól a karddal. Mitől változott meg a véleményed?
Akkor fogsz tanítani vagy nem?
Előbb szépen kérjed!
Rajta! "Kérlek, Meuang."
Kérlek, Meuang.
Áh! Ettől kiráz a hideg.
Meggondoltam magam. Már nem akarom megtanulni.
Túl vékony a csuklód. A kezed puha, mint a kisbabák feneke.
Túl gyenge vagy ahhoz, hogy kardot viselj.
- Jobb, ha maradsz a konyhában! - Ne becsülj le!
Csak tréfáltam.
Én... izé... Csak azt akartam mondani... hogy csinos vagy.
Túl szép ahhoz, hogy megöljél valakit.
Ha attól félsz, hogy a burmaiak átvágják a torkodat, én majd megvédelek.
Teszek róla, hogy egy karcolást se szenvedj.
Akár az életemet is feláldozom érted.
Ideje mennem.
Komolyan gondoltam.
- Hé! Hová mész? - Vissza, haza.
De az az én házam.
Hülye!
Miért jöttetek ide ilyen későn?
Szükségünk van valamire, amit megáldott.
Hogy védjen minket a csatában.
Hát, nincs nekem semmi ilyesmim.
Áldott holmik... Ilyesmik csak a ti fejetekben léteznek.
Az mindegy. Lenne szíves megáldani a takarót, amin ül?
Tong-Menn!
Egész nap vedel, mint a vöcsök.
Fogjad! A szerzetestől van, szerencsét hoz.
Megvéd az ellenségtől, meg a saját ostobaságodtól.
Kösd a felkarod köré, ahogy Chan! Akkor fegyver nem árthat neked.
Hé!
Tong-Menn, te bolond vagy!
- Miért ütöttél meg? - Igazad volt!
Fegyver nem árthat neked, csak egy púp lesz a fejeden.
Marha!
Jobb, ha páncélt szerzel a burmaiaktól.
Ezernyi embert láttam, akiken ilyen szövet volt.
Ezernyi halottat!
Látod ezeket a banánfákat? Mondjuk, hogy ezek a burmaiak.
Én pedig ezt csinálom velük...
Hé!
Mi a fenét csináltok itt?
Tönkreteszitek a banánfákat!
Legyen bármi, én képes akarok arra lenni, hogy vigyázzak magamra.
Túl akarom élni.
Tehát tényleg meg akarsz tanulni harcolni?
Persze. Titkon már meglestem a férfiak gyakorlását.
Azt hiszed, így elsajátíthatod?
Menj be! A konyhába. Éhes vagyok.
Mi a véleményed, Tong Sangyai?
Jelenleg elég az élelem.
De örökké nem tart ki.
Be kell osztanunk.
Hallottam, miről beszélnek a Ban Krab-ból menekültek.
Úgy mondták, a menekülésükkor a rizs már majdnem aratni való volt.
Mostanra biztos beérett.
Ti biztosítjátok az aratást.
Mi felderítjük a környéket.
Sa! Sa! Elfáradtál. Pihenjél.
Sa, mi bajod van?
Várandós vagy?
A férjed tudja?
Még nem.
Láttam Mali családját.
Nem akarom úgy végezni, mint ők.
Hol a feleségem?
Elájult. Amott van.
Nem akarom, hogy Inn miattam aggódjon.
De...
Meuang azt mondta, hogy elájultál.
Vagy csak lusta vagy? Megjátszod az ájulást,
aztán itt ültök ketten és pletykálkodtok?
Mi a...! A feleséged elájult, te meg ilyeneket mondasz neki!
Ebben az esetben pihenj. Én aratok helyetted.
Te helyetted meg én aratok!
Nem kell!
Inn! Meuang!
Tong-Menn! Hogy kerültél ide?
Egy időre eltévedtem, de végül idetaláltam.
És ti, fiúk, hogy kerültetek ide?
Úgy, mint te.
Chan. Merre jártál?
Láttuk a burmaiakat! Foglyokat is ejtettek.
Hol? Mennyien vannak?
Mintegy 30 katona. Húsz foglyot ejtettek..
A szomszédos mezőn haladnak át.
Mit tegyünk? Még nem fejeztük be az aratást!
Várjátok meg, amíg mind elérik a dombot.
Akkor adom ki a parancsot.
Mindet öljétek meg! Ha nem, nem lesz miénk a többi rizs.
Inn, menj a dombhoz!
Ti pedig - oda.
A többiek velem jönnek.
Igyekezzetek!
Gyorsan! Ne piszmogj! Szedd a lábad!
- Igyekezzetek! - Gyorsabban! Gyorsabban!
- Siessetek! - Szedjétek a lábatokat!
- Gyorsabban! - Ne piszmogj!
- Gyorsabban! - Szedd a lábad!
- Siessetek! - Gyorsabban! Gyorsabban!
Igyekezz!
- Szedd a lábad! - Ne piszmogj!
Gyorsabban!
Ne sírj, babuci!
Mi a fenét csinálsz? Szedd a lábad!
Várd meg Chan parancsát!
Nem bírok járni...
Állj fel, rögtön! Menj tovább!
Ne menj, Tong-Menn!
Tűz!
- Utánuk! - Öljétek meg őket!
Ee!
- Meg fog halni. - Nyisd ki a szemed!
Segítsetek!
Tong-Menn! Ee meg fog halni!
Nyisd ki a szemed!
- Kelj fel, Ee! Nyisd ki a szemed! - Ne halj meg!
Duang és Tong Sangyai, vigyétek Tong-Menn-t és zárjátok be!
Te nem vagy dühös, hogy Chan börtönbe záratta Tong-Menn-t?
Én mindkét oldalt nézem.
Ami engem illet, szerintem a mi ellenségeink a burmaiak.
Rajta, dolgozzatok!
Siess! Ne vesztegesd az időt!
Igyekezz!
- Siess! - Ne lopd a napot!
Igyekezz, vissza, dolgozni!
Taeng-Onn. Mit csinálsz itt ilyen későn?
Mondanom kell neked valamit, Inn.
Nem akartalak felébreszteni.
Feküdj vissza és aludj!
Már ébren vagyok. Hozok neked vizet...
Nem kell. Majd én magam.
De mindig én hozok neked vizet.
Most semmi ilyesmit nem kell csinálnod.
Nem kell vizet hordanod.
Meg rizst sem mérned.
Mindent én fogok csinálni.
A szomszédok azt fogják mondani, nem gondoskodok a férjemről.
Taeng-Onn mindent elmondott.
Ettől rögtön észhez tértem.
Annyira örülök.
Ha fiú lesz, felszenteltetem.
Miért nem mondtad meg? Bűn a férjed előtt titkolózni.
Hé, csak tréfáltam! Ne szomorkodj!
Sa...
Miért sírsz?
Van még valami?
Láttam Malit és a kisbabáját a harcok idején.
A férjét annyira lefoglalta az aggodalmaskodás, hogy megsebesült a csatában.
Nem akarom, hogy te is így járj.
Nem akarom, hogy te is meghalj, mint Blang.
Feküdj le!
Tanulhatunk Blang és Mali esetéből.
Mi sosem leszünk olyanok, mint ők. Soha.
Értem már, Tong-Menn mire gondolt.
Nem várhatunk a burmaiak érkezésére. Oda kell vinni a harcot hozzájuk.
Legutóbb, az őrségen,
néhány burmai szökevényt láttam a folyón leevezni.
Ez adott egy ötletet. Vízen támadjunk rájuk.
Ha mindenki beleegyezik, így tegyünk.
De ki fog itt őrködni?
- Te veszed az őrséget, Sing. - Miért pont én?!
Nagyobb csapatot nem tudunk vinni, Sing. Néhányunknak maradni kell.
Te is hátramaradsz, Meuang. Maradj, védelmezd a falut!
De, Inn, én is menni akarok!
Nem lehet. Chan észreveszi, ha túl sokan megyünk el.
Menjünk!
Ma éjjel átvágjuk egy burmai tábornok torkát!
Hová mentek?
A burmaiak elől menekülünk. Bang Rajan-ba tartunk.
Jó úton megyünk?
Egyenesen tovább. Lesz ott, aki útba igazít.
Várjatok!
Mi van a kocsi belsejében?
Ne engedjétek megszökni!
Öljétek meg!
Jönnek! Visszavonulás!
Ne engedjétek elszökni őket!
Chan, hátul is jönnek!
Inn! Inn!
Eressz ki, Chan, eressz ki!
Gyorsan, befelé! Siessetek!
Kaew!
Eressz ki!
Eresszetek ki! Eresszetek ki!
Zárjátok ki őket! Jönnek, befelé, ide!
Taeng-Onn!
Válaszolj! Te voltál őrségben!
Hogy a pokolba tudtak a burmaiak bejutni a faluba?
Miért néztek így Innre? Miért vádoljátok?
Láthatjátok, megsebesült a burmaiakkal vívott harcban!
Elég, Meuang.
Az én hibám volt.
Elhagytam az őrhelyemet.
Elvittem egy csapatot, hogy a burmai tábornokot a saját táborában öljük meg.
Nincs számomra bocsánat. Bármilyen büntetést elfogadok.
- Vágjuk le a fejét! - Nem!
De igen! Halált érdemel!
Nem egyezek bele!
Inn azt tette, amit helyesnek vélt.
Az életét kockáztatta, hogy megpróbálja megölni a burmai tábornokot.
Gondolkozzatok! Van még más olyan bátor, aki erre vállalkozik?
Inn. Tisztában vagy vele, hogy rosszul döntöttél.
Legyen ez az első és utolsó hibád.
Micsoda? Nézzétek, micsoda veszteségünk van! Csak ennyi a büntetése? Egy dorgálás?
Vágd le hát a fejét, te magad!
Inn! Megölted a fiamat!
Sa!
Sa! Sa!
Sa!
Sa! Sa!
Inn.
Sa... Hibáztam, hogy itt hagytalak.
Hibáztam, amikor elhagytam az őrhelyemet.
A hibám a barátaim halálát okozta.
Esküszöm, minden tévedésemet jóváteszem.
Úgy hallottam, Ayutthaya kivételével a burmaiak mindent leromboltak.
Ayutthaya fog nekünk segíteni?
Ha nem, csatlakozhatnánk a burmaiakhoz.
Még mindig jobb rabszolgának lenni, mint halottnak.
Még sosem láttalak itt fent.
Mondanivalóm van a számodra.
A falusiak tömegesen mennek el.
Nők, gyerekek... mindenki...
Összeszednek amit lehet, felkerekednek, és elmennek.
Tong-Menn. Miért döntöttél úgy, hogy itt fogsz élni?
Nem én döntöttem.
Egy nap berúgtam és elaludtam valakinek a szekerében.
Amikor felébredtem, már itt voltam.
Néha azt kívánom, bárcsak olyan lennék, mint te. Felelősség nélküli.
Az az igazság, hogy vissza kellene mennem a dzsungelbe.
Ott nem lennék felelős mások életéért.
Chan...
Azt akartam mondani neked, hogy... Te megtettél minden tőled telhetőt.
Akik itt maradtunk, tudjuk, hogy élet-halál harc lesz.
Nem tudhatjuk, meghalunk-e.
Annyit tudunk, itt és most mi van.
Meuang.
Régen úgy gondoltam, hogy csak az apám aggódik értem.
De aztán láttam, hogy az életedet kockáztatod miattam. Hogy megmentsél.
Most már tudom, te is törődsz velem.
Tudod, amikor ideköltöztünk Bang Rajan-ba, szerettem erre a helyre járni.
Üldögéltem és arra gondoltam, itt alapítok családot.
Talán lesz egy kis földünk.
Nos, Taeng-Onn? Lenne kedved velem élni?
Inn, ilyen kis nyíllal akarod megvédeni a családodat?
Ez a gyermekünk játéka lesz.
Hány éves lesz, amikor elkezdhet játszani vele?
Egy napon megtanítom a használatára, hogy megvédhessen téged.
Taen. Talán el kellene menned Ayutthayába, amíg megteheted.
Itt maradok. Nem megyek sehová.
Chan, nézd meg a sebemet.
Ha szekéren megyek, valószínűleg meghalok, amikorra Ayutthayába érek.
Ha maradok, gondolod, hogy hasznát veszed
egy magamfajtának?
Sokan elmentek.
Alig maradt harcosunk.
Mi a terved, Chan?
Ayutthaya nem hajlandó segíteni.
Tervrajzokat hoztam - készíthetünk ágyúkat.
Nincs itt ahhoz elég fém.
It és Prom! Segítsetek lepakolni a szekérről a páncélokat!
Rajta! Erősebben!
Segíts!
Tűz!
Bang Rajan ismét legyőzte egy zászlóaljunkat.
Ha most nem végzünk velük, még többen csatlakoznak hozzájuk,
és hátbatámadnak minket.
Két harcvonalon kell majd küzdenünk.
Készítsétek a fegyvereket! Készülődjetek! Indulás a Wisetchaichan-i táborba!
Naymeo tábornok! Naymeo tábornok!
Naymeo tábornok!
Az északi arcvonalnál lévő csapataink. Ayutthayánál várnak ránk.
De mi nem bírunk átjutni azon az átkozott falun.
Mi a baj, Mang-Changai?
Mitől féltek? Húzzátok tovább!
Hozzátok elém azt a parancsnokot!
Suki, te vagy a rabszolgák parancsnoka, ugye?
Bátor ember vagy.
Nem félsz a fejed elvesztésétől?
Úgy mondanám, egy arany Buddha
értékesebb, mint néhány lehullott fadarab, uram.
Ha ön, Naymeo tábornok,
nem elégedett ezzel az arany felajánlással,
gondolom, elveszítem a fejemet.
De ki más tudna ilyen
értékes ajándékot hozni önnek, tábornok?
Gondolod, hogy véghez bírod vinni,
amit Mang-Changai nem tudott?
Nos?
Mang-Changai azt mondja, azért nem bírja elfoglalni Bang Rajant,
mert van egy nagyhatalmú apátjuk.
Te mit tennél?
Megölném a szerzetest.
Csak a nőket és a gyerekeket hozzátok!
Igenis, uram.
A burmaiak tették.
Elvitték az összes nőt és gyermeket...
Itt várjatok meg!
Daeng! Menj és kerítsd elő Chant!
Megölöm mindet, a mostani és az eljövendő életünkben!
Mindet megölöm!
Segítsetek leszedni őket!
Hazavisszük őket és méltó módon elbúcsúztatjuk.
Nem kell.
Ki ez a kettő?
A feleségem és a gyermekem.
Túl későn érkeztem.
Tudod, miben bíztam? Amikor rátámadtam a burmaiakra,
mindig azt reméltem, megtalálom a feleségemet és a gyermekemet.
Miféle ember tehet ilyet, hogy aztán
büszkén hencegjen a kegyetlenségével?
Ezeket neked gyűjtöttem.
Tudod azt is, mit kell tenni ilyenkor?
Egykor nekem is volt családom.
Nem hiszed, hogy tudom, hogyan kell méltó módon elbúcsúzni a holtaktól?
Chan. Tong-Menn.
A családotok már békére lelt.
Csak mi szenvedünk, akik ezen a világon maradtunk.
De nekünk sem kell örökké szenvednünk.
Meg kell tanítanotok a falusiakat erősnek és határozottnak lenni.
Higgy nekem! Az összpontosítás segít tisztán tartani az elmét.
Keresed a bajt?
Ostobák!
Darabokra váglak benneteket!
Állj!
Burmai katonák! Azért jöttünk ide,
hogy elfojtsuk a lázadást és bevegyük a fővárost,
nem pedig a falusiakat öldökölni és fosztogatni,
mint valami tolvajbanda!
Gyáva!
Az ilyen széplelkek miatt, mint te
nő egyre a csőcselék ellenállása!
Megrepedtek az ágyúk!
Inn, ha csakugyan van újjászületés,
a te feleségedként akarok feltámadni.
Lehet fiú vagy lány a gyermekünk,
talán ő is velünk lesz az eljövendő életünkben.
Tűz!
Tong-Menn!
Öljétek őket!
Tűz!
Taeng-Onn!
Inn!
Inn, ha tényleg van újjászületés,
a te feleségedként akarok feltámadni.
talán ő is velünk lesz az eljövendő életünkben.
Valami varázslat védi?
Nézzük, működik-e!
Ha igaz, hogy fegyver nem fogja, bunkóval üssétek a fejét!
Felkészülni!
Nyilazz!
Ilyen kevés ember, és mégis, látjátok,
nem féltek feláldozni az életüket,
hogy megvédjék az országukat.
Valóban bátor szívűek voltak.
Ha ennek az országnak minden lakója
ilyen bátor, mint ezek a Bang Rajan-i falusiak,
akkor az Ayutthaya elleni háború csakugyan nehéz lesz.
A burmaiak Ayutthaya elleni hadjárata során,
végül minden thai sereg megfutamodott.
Nem álltak meg Ayutthayát segíteni a burmaiak ellenében.
Csak a Bang Rajan-beliek küzdöttek a burmai seregek ellen.
A Bang Rajan-i falusiak feltartóztatták a burmai előrenyomulást.
1765-ben nyolc ízben és 5 hónapig álltak ellen a burmaiaknak,
mielőtt a falu elesett.
8 hónappal később Ayutthayát bevették.
Taksin parancsnok és katonái elmenekültek a burmaiak elől,
és Chantabury városnál alakítottak új tábort.
Thaiföldön zűrzavar uralkodott mindaddig,
amíg a thai nép újra össze nem fogott egy harcos uralma alatt,
akit később úgy neveztek, "Nagy Taksin király".
A thaiföldiek visszanyerték a szabadságukat,
amit mind a mai napig megőriztek. Fordítás:Oldfan